Tirsdag den 19. september. Havisen er endnu ikke kommet.
Hunbjørnen og ungerne er sultne. Moren har ikke mere mælk.
De venter på havisen, så de kan komme til fastlandet.
Så mor igen kan jage.
Her på øen er der ikke mere mad.
Arija. Så så.
Er du træt? Vi er der snart.
Hej, du lille.
Hej med dig. Hej.
OPERATION ARCTIC
Er du færdig med maden, Julia?
Hvem sidder du og sms'er til?
- I skal komme nu! - Vi kommer!
- Hvor længe er der til, far kommer? - 53 dage.
- Så længe! - Han kommer lillejuleaften.
Skal vi ikke lade alt stå i kasserne, så vi er klar til at flytte igen?
Denne gang flytter vi ikke med det samme igen.
- Jeg savner mine venner i Stavanger. - Du får nye venner her, min skat.
Det skal nok gå. Ikke?
Så er det af sted!
Der er meget koldere her i Bodø. Tag din dunjakke på.
Du kommer til at fryse ihjel.
Det er da bedre, end at de synes, jeg ser åndet ud.
Julia vil hellere være kold end være en knold.
De synes da ikke, at du ser åndet ud. Det kan de ikke.
Så går vi.
- Må jeg være med? - Vi spiller ikke med rollinger.
Her.
OPFINDELSER
Nu bliver der ballade.
- Giver du dig så? - Nej, jeg gør ej!
- Det er fejt at tæve de små. - Jeg er ikke lille.
Julia!
Din lille lort. Nu skal du få.
Så sig da noget!
Er han død?
Sindre!
Stop!
Sindre!
I må ikke løbe derind!
Sindre!
Sindre...
Hvorfor hjalp du ikke Sindre? Hva'? Er du så fej?
- Han kunne bare have sagt undskyld. - Det var ham, der begyndte.
Og jeg er ikke lille.
- Du må prøve at sige undskyld. - Det er for sent nu. Ida, kom.
- Hey! Hvordan kom I forbi vagterne? - Vi fandt et hul i hegnet.
- Av! - Så se at kravle ud af det hul igen.
Nu starter vi snart helikopteren, og så skal I stå langt væk.
- Hvor skal I flyve hen? - Den skal til service i Stavanger.
Der arbejder min far.
Min far er verdens bedste helikopterpilot.
Næstbedste, måske.
- Må vi komme med til Stavanger? - Nej, desværre.
- Far ville blive så glad. - Vi må ikke medtage passagerer.
- Kom nu! - Nej, det går ikke. Nu skal I gå.
Vi starter motoren om lidt. Og så er her farligt for børn. Afgang!
Det er Inger Marie.
Okay?
Alle tre?
Vi tager til far i Stavanger!
- Er du da gal? - Jo, vi gør. Ida, kom!
Myrmo, du er klar til takeoff, ikke? Vi har fået en nødmelding.
I skal på en redningsopgave på Halvmåneøen ud for Svalbard.
Sindre!
- Kan I så komme ud! - Nej! Jeg vil hen til far.
- Jeg vil ikke længere være her. - Kom så, Sindre!
- De bliver rasende, hvis de ser os. - Du kan ikke tvinge mig.
- Kom tilbage. - Nej! Jeg vil ikke!
Myrmo, vi er klar til takeoff.
- Transponder. Hjulbremser. - Tjekket.
- Halehjul. - Låst.
Klar til takeoff.
Saver 31. Værsgo, takeoff.
Der var en slåskamp på skolen. Mine børn er stukket af.
Så jeg må ud og lede efter dem.
- Det må vi håbe. - Tjekker du det for mig?
Hej, skat. Stukket af?
- Klar til landing. - Vi starter nedstigning.
Jeg bliver om bord og holder rotoren i gang.
Der er hytten!
Stop!
Stop! I er jo ikke rigtig kloge!
En, to, tre, løft.
Han er alvorligt såret. Vi skal have ham hurtigt på hospitalet.
Se jer omkring! Det her er ikke Stavanger.
Der skulle være seks, ikke?
Vi kan ikke lede efter dem nu. Vi må af sted.
- Nej! Stop! - Hallo!
- Kom tilbage! - Vi er hernede!
Hernede!
- Kom tilbage! - Vent!
Stop! Kom tilbage!
Kom. Vi finder nogle folk.
Et hus!
Der er nogen derinde. Kom!
Hallo? Hallo?
Hallo? Undskyld? Er der nogen hjemme?
- Hallo? - Man må ikke bryde ind hos andre.
Tænk, hvis politiet kommer.
Man må godt, når det er nødvendigt. Hvis man mangler mad eller fryser.
Tænd lyset.
Her er jo ingen lyskontakter.
- Jeg vil hjem til mor og far. - Det vil jeg også.
I morgen, når det bliver lyst, går vi over til naboerne og ringer hjem.
- Lover du det? - Det lover jeg.
Julia!
Hvor har du været?
Skulle du ikke over til naboen for at ringe hjem?
Her er mad.
Spaghetti a la Capri, fiskeboller...
Nøj! Wauw!
Nej, Sindre. Rør ikke ved den! Det kan være farligt!
- Vi har bouillon. - Nej.
Ida! Tjek lige den her!
Hvor er den sej.
Hvad er det?
- Nøj! Hvor er den grim! - Se lige den her.
Den er dobbelt så stor som mig.
Måske var ham, som boede her, en kæmpe.
Tomatsuppe til morgenmad?!
Tænk jer lige at bo her. Ingen computer. Ikke noget tv.
Ikke noget badekar. Ikke nogen ting.
Bliv her. Jeg går ud og finder nogen, som kan hjælpe os med at ringe.
- Jeg vil med. - Jeg går hurtigere.
Okay. Men skynd dig.
- Se på den her. - Den tager vi ud.
Vi kan lege på gulvet.
- Hej med dig. - Hej.
Du har et ar.
Fik du ringet til mor og far?
- Hvorfor ikke? - Kunne du ikke finde en telefon?
Hvor er du fej! Du kan ingenting!
- De skal komme og hente os. - Sindre, vi går ud og finder nogen.
Så kan Julia have det så godt. Alene.
Det kan I ikke.
- Hva'? - Her er ingen folk.
- Ingen folk? - Vi er på en øde ø.
- Er Stavanger da en øde ø? - Nej. Se selv udenfor.
Her er ingen telefoner, ingen folk. Vi er helt alene på en lorteø!
- Du lovede, far ville hente os. - Jeg lovede ingenting.
- Jeg vil hjem. - Det vil jeg også.
Men...
Vi er alene her.
Kom. Vi må gå tilbage nu.
- Tror du, de leder efter os? - Selvfølgelig gør de det.
Så kan vi fortælle, vi har overnattet i et skur.
De er sikkert vildt bange. Når vi kommer hjem igen, -
- bliver de så glade, at de glemmer at skælde ud.
- Hvis bog er det? - Det er en dagbog.
Skrevet af en mand, som har boet her.
- Vil du læse højt for os? - Man må ikke læse i andres dagbøger.
Du bliver skidemopset, hver gang jeg læser i din.
"Tore er så sød ..."
Er du forelsket i Tore?
Har du kysset Tore? Har du?
Den her bog er ikke helt så hemmelig.
"Onsdag den 23. oktober. Havisen er ikke kommet endnu."
"Jeg var på sydsiden for at se til isbjørneungerne."
"Må huske at købe mere sårrens, næste gang jeg er i Longyearbyen."
"Snart kommer polarnatten og vinterstormen her til Halvmåneøen."
Polarnatten...
Hvor ligger Longyearbyen?
I Svalbard.
Nøj! Vi er på Nordpolen.
BJØRNEKONGEN
- Hvor har du været? - Og hvorfor tog det så lang tid?
Sig nu noget!
- Kan du ikke lide kødboller? - Du ved godt, jeg er vegetar.
Okay.
- Har du ikke fundet dem endnu? - Vi finder dem. Det lover jeg.
- Stationschef Holm. - Dag Solheim.
Der er ledt med varmesøgende kameraer hele natten. Civile har også hjulpet.
- Hvad med drengen, som blev slået? - Han blev syet med et par sting.
Hvor stort er området?
Soldater og frivillige leder i moseområderne.
Vi har fulgt alle offentlige transportmidler.
Men der er ingen spor af børnene. Intet tyder på, de har forladt Bodø.
Det er godt.
Læs nu højt.
"Sendte nødmelding i morges. Håber, de kommer, før det er for sent."
"Sendte nødmelding i morges ..."
Han sendte en nødmelding over radioen.
Her er en radiosender!
Led efter den!
Her er den!
Hallo? Er der nogen?
Hallo? Hallo? Er det her en gammeldags telefon?
Hvad er det for noget?
- Måske er det den knap... - Jeg gør det!
Hvorfor tror du, du er så klog? Det er du slet ikke.
- Du ved ikke noget om det. - Hold mund!
Ellers kommer vi aldrig herfra. Ti så stille. Begge to.
Hvad sker der? Hvorfor rusker det sådan?
Tænk, hvis hytten blæser væk.
Julia!
- Julia! - Julia!
Jeg er okay.
Det skal nok gå.
Mor... mor...
Jeg lover dig, at de snart kommer.
Læg jer nu ned.
Hvem kan sejle foruden vind?
Hvem kan ro uden åre?
Hvem kan skilles fra vennen sin
uden at fælde tårer?
Der er mindre vind.
Hvor mange dage har vi egentlig været her?
Fem-seks dage, tror jeg.
Vi løfter den op til taget!
Nej!
Jeg har set nogen i fjernsynet, som havde en telefon.
Og de løftede den op mod taget for at få dækning.
- Det er ikke en gammeldags mobil. - Kan vi ikke bare prøve?
Nej! Jeg bestemmer over radioen. Den kan få os hjem.
- Der skal jo bare strøm til. - Hallo? Hvad tror du, jeg prøver på?
Skal vi lege gemmeleg?
Herinde?
Hvad sagde den ene væg til den anden?
Vi mødes på hjørnet.
Okay, så er det jeres tur til at fortælle en vits.
Hvad kalder kannibaler turistbusser?
Dåsemad.
Var den ikke god?
Jeg går ud og finder nogen. Alene. Så kan I have det så godt.
- Nu går jeg. Hej hej. - Hej.
Ville I ikke stoppe mig? Jeg kunne jo dø! Forstår I ikke det?
- Jeg er stadig sulten. - Det er jeg også.
Nej! Det er alt, vi har.
Nej!
Her er så koldt.
Tror du, de snart kommer og leder efter os?
Det ved jeg ikke. Men vi har da radioen.
Vi skal bare finde et batteri.
Jeg så nogle batterier, da vi ledte efter radiosenderen.
- Her er det! - Men...
Hvor er radioen?
Ida... Hvor er radioen?
Jeg prøvede bare at gå op på en bakke, så radioen kunne virke.
- Og hvad så? - Og så tabte jeg den.
- Hvor? - Den faldt ned i vandet.
Vil du have en kop? Julia?
Julia?
Nå, ikke...
Nu har du sovet længe, din syvsover.
- Er der mere spaghetti? - Nej.
Når vi har spist de sidste dåser, er her ikke mere mad.
Du sagde, at når de er færdige med at lede i Bodø, kommer de og finder os.
Hvordan skal de vide, vi er her? Vi har ikke engang en radio.
Den virkede ikke. Og du havde aldrig klaret at reparere den.
Vi må finde ud af at komme herfra.
Hvad læser du?
Han skriver om global opvarmning.
- Temperaturen stiger her i Arktis. - Hallo?
Vi har lært om global opvarmning i skolen.
Det er på grund af forurening, flyvemaskiner og shopping.
Jeg mærker slet ikke noget til den opvarmning. Her er så koldt.
- Her er allerede blevet varmere. - Ih ja.
Isbjørnene går tættere på menneskene, fordi de er udsultede og desperate.
Hvis ikke isen kommer, så drukner de.
Skal vi gå ud og lege lidt?
Se der!
Hvor er den sød. Kom herover.
Ti stille, Arija!
Ida! Sindre!
Kom tilbage nu!
Kom nu. I skal ikke være bange.
Vi må løbe! Skynd jer!
Det er isbjørne. Ind med jer.
Hvad hvis isbjørnene kommer herind?
Så længe døren er lukket, kan de ikke komme herind.
- Vi må lukke op. - Nej. Isbjørne er livsfarlige.
- Hun kommer til at dø. - Nej.
Er den væk?
- Det tror jeg. - Arija...
Jeg går først.
Hvad er det?
Det er kød.
Hold op!
- Det stinker! - Det var ikke mig. Det var fisken.
- At du tør, fisk! - Så er der mad.
Værsgo.
Kød a la fangsthytte.
Når jeg ser isbjørnen igen, vil jeg sige tak for mad.
Det var da en afveksling.
Og rigtig lækkert.
- Det smager fantastisk godt! - Er du ikke vegetar?
Nej. Det er jeg ikke længere.
Så I det?
- Et stjerneskud. - Måske var det en satellit?
Så må I ønske noget hemmeligt.
- Jeg vil hjem. - Shh! Du må ikke sige det.
Så går det ikke i opfyldelse.
Men jeg vil hjem.
Kære Gud.
Undskyld, at jeg gør så mange dumme ting.
Jeg vil ikke være uartig. Jeg er bare...
Jeg lover aldrig at gøre noget forkert igen eller blive vred.
Bare jeg får lov til at komme hjem til mor og far.
Er du sulten?
Kom, Arija.
Kom, Arija!
Kom, Arija.
Mmm, jeg drømte om pizza.
Må vi få morgenmad nu?
Nej!
Av! Se nu, hvad du gjorde.
Har du været i fangsthytten? Har du?
- Jeg ved, du har været der. - Jeg hentede bare natmad til Arija.
Du lukkede ikke døren efter jer.
Isbjørnen stod klar lige uden for døren og har spist al maden.
Vi har slet ingen mad nu! Det var vores sidste mad!
Hvor meget mad ser du der?
- Vi har ingenting tilbage. - Undskyld, undskyld.
Sindre...
Folk dør heroppe. Og vi kommer til at sulte ihjel.
Forstår I det?
Det er ude med os.
Hvad skal du med den? Du kan jo ikke køre på den.
Vi er sultne.
"77 grader nord."
Her. På den anden side af fjorden.
Mod nordvest er der en hytte, hvor der bor en mand.
Der er is på nordsiden af fjorden.
- Hvordan ved du, hvor han bor? - Kan du se fjeldene deroppe?
Vi skal over dem og nordpå.
Så er vi der i eftermiddag, hvis vi klarer turen i ét stræk.
Det er vores eneste chance.
- Pis! - Hvad er der?
Isen er ikke frosset til alle steder.
Sindre, du må gå forrest og se, om jeg kan køre på isen.
Jeg vil helst ikke slukke for motoren.
Her er isen fast.
Sindre! Sindre!
Sindre, tag min hånd!
Hold fast!
Julia!
- Sindre. - Sindre.
Og nu sidste nyt om de tre forsvundne børn fra Bodø.
Her til aften oplyses det, at eftersøgningen indstilles.
Kripos og Interpol overtager...
Er du frisk igen?
Det tror jeg.
Hvordan har Sindre det?
Han sover. Han er varm. Måske har han mareridt.
Det var dig, der reddede os.
Og Arija.
Dit tøj er tørt nu.
Bare læg dig ned. Jeg passer på jer.
Sindre? Sindre?
Julia?
Temperatur -17 grader Sindre og jeg faldt i vandet
- Hvad laver du? - Skriver logbog.
- Hvorfor det? - Nok for at holde orden på dagene.
- Det gjorde alle de andre her jo. - Alle de andre?
- Er der flere, som har boet her? - Ja.
Hytten blev bygget i 1921 af en, som hed Bjørnekongen.
- Bjørnekongen? - Ja. Jeg tror, det er ham der.
Ham her byggede hytten.
Og han boede her til sin død. Han er endda begravet her på øen.
Det var ikke med vilje, jeg mistede radioen.
Det ved jeg godt.
"Julesild, pølser, kage og det hele."
- Kage? - Og der er også pølse og skinke.
- Der er pølse og skinke og sild... - Jeg troede, det var en drøm!
Det er den bedste mad, jeg har smagt.
Det er julemaden til ham, der boede her før.
- Er det jul? - Det siger vi bare.
Vi skal gemme lidt julemad til Sindre.
Ja, så vi alle tre får lige meget.
Ved du hvad? Den der radiosender...
Hvor var det, du tabte den?
- Var det her? - Først strakte jeg mig sådan her.
Så tabte jeg den der, og så røg den derned.
Hold fast i mine ben.
Nej!
Lidt mere.
Jeg har den!
Jeg kan ikke komme tilbage! Ida!
Hjælp mig!
Vi klarede det.
- Det her er du bedre til end mig. - Hva'?
Jeg kommer bare til at gøre det værre.
Sindre...
Der står, at den skal have strøm.
Og at man skal trykke på en sender.
Trykke på en sender?
- Hallo? Hallo? - Sig, hvem du er!
Det er Ida. Hallo? Vi er her på Halvmåneøen.
Vi orker ikke mere.
Hallo. Det er Radio Barentsburg her. Hallo?
Hallo? Vi orker ikke mere!
Hallo. Det er Radio Barentsburg. Hallo?
Hallo.
Hjælp os.
Hallo? Det er Igor Serkin fra Radio Barentsburg.
Jeg har lige modtaget en nødmelding fra Halvmåneøen.
- Har I nogen deroppe? - Nej, vi har ingen der for tiden.
Sidst vi var der, var...
Hvornår var redningsturen til Halvmåneøen?
Myrmo med besætning den 27. oktober.
Vi var deroppe for at redde en syg fanger den 27. oktober.
Er du sikker på, at nødsignalet kom fra den ø?
- Den er øde. Der er ingen. - Den kom fra Halvmåneøen, Svalbard.
Myrmo! Jeg må spørge dig om noget.
Den 27. oktober, da du fløj til Halvmåneøen...
- Så du da børnene ved helikopteren? - Ja, vi stod og snakkede lidt.
- De kom aldrig ind i helikopteren? - Nej, ikke ind i den.
De kan ikke have gemt sig der. Vi var seks mand.
Helikopteren blev endevendt.
Tænk, hvis de har glemt os.
De har ikke glemt os.
Pludselig kommer der en helikopter. Og så ser de, vi er her.
Tænk nu, hvis de ikke får øje på os. Vi er jo så små.
Vi laver et bål!
Hvis der så kommer nogen, sætter vi ild til bålet.
Så er vi sikre på, de ser os!
Vi laver et kæmpe bål. Lige her.
Som I ved, er der åbnet mulighed for, at de forsvundne børn -
- kan have været med som blinde passagerer på en redningshelikopter.
Vi har sendt et rekognosceringsfly til øen.
Men det blæser op til kraftig orkan.
Så redningsforholdene er ekstremt vanskelige.
Men vi gør alt, der står i vores magt, for at finde børnene.
Far?
Julia!
Hjælp mig, Julia.
Hej!
Gå stille og roligt væk, Sindre.
Gå væk!
Vi har nyt. Orion er fløjet over øen, og de har set flere varmepunkter.
Forholdene var for vanskelige til at kunne finde punkterne.
Klargør Sea King. Iværksæt Operation Arktis.
Tilbage til Halvmåneøen. Fuld tank. Og så tanker vi op på Bjørneøen.
Vi tager med. Her er dragter.
- Solheim, lad nu være. Det går ikke. - Vi vil med.
Det gælder vores børn.
Okay.
Bodø. Saver 31. Klar til takeoff.
Saver 31. Orkanen over Halvmåneøen tager til i styrke. Skifter.
Bodø, vi cirkler over området i 400 fods højde.
Vi kan ikke se en hånd for os.
Bodø. Vi prøver at gå ned på 200 fod.
Shh!
- Det er nok bare vinden. - Nej! Det er noget andet. Hør!
Brændstofsniveau lavt.
Bodø, Saver 31. Vi løber snart tør for brændstof.
Bodø, Saver 31. Vi har IMC. Vi har ingen visuel kontakt.
Vi må tage til Bjørnø og se situationen an.
Hvad var det?
- Der! Se der! - Vend om med det samme.
Vi har observeret lys og forsøger at lande.
Julia! Kom!
- Der er for meget vind og røg. - Læg dig med vinden, bag røgen.
- Solheim, du kan få min plads. - Godt tænkt, Henriksen.
Hamre, få mig ned.
- To meter mod højre og tre bagud. - Julia!
Hjælp!
Julia!
Julia! Hjælp!
Sindre, Ida, Arija. Kom!
Så er det bare lige ned.
Der er de! Ida!
Mor! Hernede!
Ida! Sindre!
Tre meter på halen. To meter.
- Julia! - Mor!
- Mor! Far! - Og vi lander!
Mor!
Lille ven.
Hej.
- Hej, kammerat. - Jeg vidste det. Du kom.
Ja, selvfølgelig kom jeg.
Hej, lille ven. Har I det okay?
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2014